The Wayback Machine - https://web.archive.org/web/20131005130522/http://gamadia.co.il/forum/viewtopic.php?f=56&t=3746

התחבר הרשמה | שאלות נפוצות חיפוש רשימת ה-likes

|  | עכשיו 05 אוקטובר 2013, 15:05 |

הצג נושאים פעילים | הצג נושאים ללא תגובות

כל הזמנים הם UTC + 2 שעות [ שעון קיץ ]

## המסע של קמידור

| [ 3 הודעות ] |  |

מחבר | הודעה
--- | ---
yehonatan3 |
נושא ההודעה: המסע של קמידור פורסם: 09 יולי 2013, 10:37
שומר האבן הצטרף: 22 מרץ 2013, 17:16 הודעות: 55 עשה לייק: 2 פעמים קיבל לייק: 15 פעמים הדמות הראשית: yonaorc שרת: Lightbringer Normal קלאס: Warrior
עוד בצעירותי התעניינתי במסדר האבירים הכסוף, ותמיד רציתי להיות אחד מהם. בגיל שלול-עשרה, כבר נפלתי בתור כאחד מן אבירי הקודש מן המניין על ידי המנהיג הקודם של אבירי הקודש בסטורמווינד: ארקאן, האביר הלבן, שיערו היה שחור וקצר כשדה חיטה שרוף אחרי מלחמה, ביד אחת הוא החזיק חרב ארוכה שהשתלשלה עד רגליו, איני זוכר מה הוא שמה של החרב, אבל אני שמעתי על כל הרפתקאותיה שהיא עברה בידו של ארקאן, מגנו היה כסוף ורחב וכיסה כמעט את כל גופו, האביר היה עטוף בשריון כסוף נוצץ במיוחד, שגם איתו הוא הגיע לקרבות. רק המחשבה על המסדר גורמת לי להיזכר בעבר הרחוק. לילדות המתוקה. לאהבה לקרבות ולשאיפות להצטרף אי פעם בתור חייל למלחמה, אף שבתור ילד קט אינה נוגעת לך. אך לא עוד." "האם אני מתחרט על שארע? אולי ביום מן הימים, לא כעת. כעת, שיעוריו של ארקאן, המדריך הקרבי והרוחני שעזר לי בכל שעת מצוקה, האב השני שלי, האדם שראה בי יכולות עצומות ואימן אותי שעות על גבי שעות בתוך הבניין של אבירי הקודש שבו אני וכל שאר אבירי הקודש המיומנים התאמנו על יכולתיהם, עדיין מחודדים בראשי. למרות כי היה עקשן, ארקאן תמיד הסתכל על הצדדים הטובים בכל הרע והצרה אשר הגיחו כלפינו. עם הזמן, התחלתי להאמין בכל הקשורה לאבירי הקודש ואף קיבלתי את סוסי הראשון על ידי המסדר הכסוף. ואחר כך את חרבי הכסופה והחלקה הראשונה שלי, מגן רחב שבו היה מונח סמל המסדר הכסוף: צלב, ובמרכזו, מעגל צהוב שזרח במרכז המגן עצמו, לבסוף, קיבלתי את ספר הקודש היחידי שלי שבו השתמשתי לכשפיי. השנים עברו וגדלתי והתחזקתי, הפכתי כבר לאביר קודש שהצטרף למלחמות נגד האורקים הדוחים, יריתי מחרבי מכות אור עזות, ריפאתי ודאגתי לחיילים הפצועים באותו זמן. לאומת זאת, ארקאן רק הזדקן יותר ויותר, שיערו הלבין, ועצמותיו התחלשו וכל יום ויום ארקאן התחלש וכוחו כמעט והתפוגג, אך עדיין משום מה, הוא הצליח להרים עוד חרב ומגן בידו ולצאת לקרב. עוד כמה וכמה שנים עברו, וארקאן הזדקן עוד יותר, ואני התחזקתי, אבל עדיין ארקאן אמר לי שעוד לא ממשתי את כל כוחותיי. יום אחד, הגעתי אל ארקאן למטרת לראות מה שלומו. הסתכלתי על פניו של ארקאן, הוא נראה עצוב ביותר. ארקאן לבש את שריונו הכסוף, של המסדר, והקסדה הייתה מונחת לידו. הוא הסתכל על מפת אזרות' שהייתה מונחת על השולחן והניח את האצבע שלו על האזור של צפון הממלכה המזרחית, ממלכת לוראדון ההרוסה, שפעם הייתה אחת ממלכות האדם החזקות ביותר בממלכה המזרחית, אבל כיום היא נשלטת על ידי האל-מתים המצחינים. חרבו ומגנו היו מונחים רחוק ממנו, ונראה כי הוא שכח מקיומם. ישבתי על הכיסא השחום שליד, הסתכלתי עליו ושאלתי אותו: "מה קרה?" ארקאן ענה לי: "לפני הרבה מאוד שנים, עוד לפני שאתה הייתה אפילו קיים, אני טיילתי מסביב לאזרות' להנאתי!. אני ראיתי גבעות, יערות, גמדים מצפוננו ואפילו כמה אורקים תוקפניים שתקפו את הערים בהם ביקרתי. המקום האחרון בו ביקרתי היו הם קרחות היער טיריסיפל, התפעלתי מהשומרים ומהממלכה העצומה שעמדה שם, ואפילו לא פעם ישנתי כמה לילות טובים בפונדק הקרוב. כעבור זמן מה, הזמנתי את משפחתי לכמה ביקורים קצרים שם. אך הזמן הזה תם, וצבא האל-מתים, אז היה של ארת'ס, השתלט בפורענות על הממלכה. אני כמובן נלחמתי נגדם, אך ככל שהרגתי יותר, כך מספרם גדל. האל-מתים הרגו את כל משפחתי מול עיני בעת המלחמה, מה שאני עוד זוכר עד היום, כאילו שזה קרה רק לפני כמה שבועות. לא הייתה לי ברירה אלה לברוח חזרה לסטורמווינד ואני חי שם עד היום, שנים רבות עברו, והמוות כמעט ביקר אותי, אבל אני החלטתי שיש לי עוד טעם ממעיין החיים, והחלטתי להשתמש במירב כוחותיי בכדאי להישאר בחיים ולהיראות צעיר עוד יותר, ובגלל זה שאתה הגעת, נראיתי לך כאביר מבוגר ולא לוחם זקן שכבר ימיו חלפו מלפני שנים. הצבא האל-מתים, למרות שהם כבר אינם נשלטים על ידי ארת'ס, הם עדיין אויב נורא גדול של בני האדם, אני רוצה לצאת לשם, לנקום בצבא האל-מתים על מה שהם עשו למשפחתי ולהרוג את מנהיגם: סילבנס ריצת הרוח. למרות כל כוחה האדיר, אני בטוח שאני ואתה וגם עוד כמה חיילים והרפתקנים חזקים מסטורמווינד נוכל לעשות זאת, אולי סילבנס תיהרג, אבל אני בטוח שמנהיג אחר יגיע, או שכמה מכוהני האל-מתים יחיו אותה מחדש. אבל, זה לא משנה דבר, אני רוצה להרוג אותה ולהחזיר את הכבוד לוראדון חזרה, כדי שהם ילמדו שלא כדי להתעסק אתנו!" התפרצתי מהכיסא, נעמדתי על שני רגלי וצעקתי בבהלה: "אני?, אני!, אבל ארקאן, אתה אומר שאני לא ממשתי את יכולתי, אז איך אני יוכל להרוג מנהיגה כל כך חזקה?!" "עד אז, קמידור, אתה תממש את יכולותיך, אני בטוח בזה. ולגבי מספר החיילים, המספר לא יהיה כל כך רב, אבל כל חייל וחייל יהיה חזק לבדו וביחד נוכל להביס אותה, ואם לא נביס אותה, לפחות זה היה שווה את המאמץ הנדרש." "אתה מתכוון להגיד, שיש סיכוי שאני ימות!. אני בקושי עברתי חצי מחיי, אני לא מוכן להיהרג עכשיו, ועוד על ידי אל-מת מצחינה, למרות שחיילים רבים יגיעו, לפי מה שאמרת, כמות כזאת לא מספיקה בכלל לעבור את הצבא שמגן עליה!." אמרתי בחוזקה. ארקאן גיחך, כי נראה כי הוא יודע משהו שאני עוד לא, הוא הסתכל עליי עם חיוך פעור ואמר: אתה, קמידור, אתה תמצא דרך לצאת מזה, וכך אני חושב שגם רב החיילים בעלי יכולות כאלה שיעזרו להם." דמעות זלגו מעיני ושאלתי את ארקאן: "אבל מה אתך!" "אני?" הסתכל עלי ארקאן "אני אולי ימות מהקרב הזה, ואולי אני גם יצליח להתפתל החוצה, כמוך וכמו שאר החיילים." ארקאן קם מכיסאו, ארז את מפת אזרות', לקח את חרבו ומגנו אשר היו מונחים מרחק רב ממנו, הוא הסתכל על קסדתו, ואחר כך הוא הפנה את עיניו כלפי ושאל: "אז אתה בא?" שמתי את ידי על כתפו ואמרתי "רק בתנאי אחד, אני רוצה שתגיע עזרה קצת יותר חזקה ממה שאתה דיברת, אולי אנחנו נוכל לקרוא לחיילים מדאלראן. "רעיון מצוין!" אמר ארקאן. הוא הסתכל אלי בחשש ואמר "החיילים הטובים שהתכוונתי לקרוא להם, הם לא סתם חיילים, חלקם מכשפים, גנבים ואפילו דרואידים מיומנים שיבואו, והם לא סתם מן החיילים שרק מחזיקים חרב, מגן ושריון כבד, חוץ מזה, החיילים המגושמים הללו אינם כל כך מיוחדים או חזקים במיוחד." קימצתי את ידי לאגרוף והרמתי אותה באוויר בחיוך עטור "ככל שיותר חיילים, ככה יותר כוח, ככל שיותר כוח, ככה פחות סיכויים שנמות!" המשכתי בדברי ואמרתי "אני גם יוכל לרפות את החיילים הפצועים בקרב וכך להחזיר אותם על שדה המלחמה, בריאים או שלמים וחלקם אפילו קמו מן המתים!" "זאת הרוח, קמידור!" צרח ארקאן. אני יצאתי מהדלת וארקאן אחרי, וכך המסע התחיל...
!WARNING! TROLLS ON THE ROAD
חזור למעלה |

david |
נושא ההודעה: Re: המסע של קמידור פורסם: 20 ספטמבר 2013, 12:26
שומר הדם הצטרף: 24 ינואר 2013, 16:12 הודעות: 105 עשה לייק: 52 פעמים קיבל לייק: 3 פעמים הדמות הראשית: eitans קלאס: Druid
מתי יש המשך? Sent from my iPod touch using Tapatalk - now Free
חזור למעלה |

yehonatan3 |
נושא ההודעה: Re: המסע של קמידור פורסם: 20 ספטמבר 2013, 15:23
שומר האבן הצטרף: 22 מרץ 2013, 17:16 הודעות: 55 עשה לייק: 2 פעמים קיבל לייק: 15 פעמים הדמות הראשית: yonaorc שרת: Lightbringer Normal קלאס: Warrior
כבר עכשיו אני עובד על הסיפורים הבאים, מקווה להוציא את הפרק הבא הכי מהר שאני יכול
!WARNING! TROLLS ON THE ROAD
חזור למעלה |

הצג הודעות החל מה: מיין לפי

| [ 3 הודעות ] |

כל הזמנים הם UTC + 2 שעות [ שעון קיץ ]

#### מי מחובר
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ואורח אחד

| אתה לא יכול לכתוב נושאים חדשים בפורום זה אתה לא יכול להגיב לנושאים קיימים בפורום זה אתה לא יכול לערוך את ההודעות שלך בפורום זה אתה לא יכול למחוק את הודעותיך בפורום זה אתה לא יכול לצרף קבצים בפורום זה

חפש: |
עבור ל:

﻿